![](https://www.zdrave.cz/media/cache/article_detail/files/img/article/3195/article_image_1719948437.3847.jpg)
Bio včelařství respektuje přírodu a nabízí jiný rozměr získávání surovin
Včelařství je důležité pro to, aby fungovala příroda, bez legrace. Díky včelám máme co jíst, jsou nedílnou součástí ekosystémů. Dávají nám léčivé prostředky, kterým se nic jiného nevyrovná. Efektivita a absolutní dokonalost propolisu nebo včelího pylu v péči o imunitu či dýchací systém je prostě k nezaplacení. Je ale potřeba dát pozor na to, aby byly získávány eticky.
Velmi přísné stanovy pro bio včelařství
Bio včelaření má svá velmi striktní pravidla, která respektují do posledního bodu včely a jejich přirozený způsob života. Podporuje používání přírodních prostředků nebo homeopatie v péči o zdraví úlu. Syntetická farmaka jsou přísně zakázána. Samotná potrava včelstev se skládá vyloženě z medu a pylu (převážně v zimě). Důraz je kladen rovněž na kvalitu obyvatelstva úlu jako celku. Co se týče boje proti nemocem, je věnována velká pozornost preventivním opatřením.
Bio včelařství podléhá velmi přesným specifikacím. Například v krmení a dosahu doletu včel pro sbírání nektaru. Krmení bílkovinami není povoleno, aby mohl organismus včel normálně fungovat. Včelín musí být umístěn v okruhu 3 km, ve kterém jsou pěstovány rostliny podle zásad ekologického zemědělství nebo se jedná o místa přirozeného divokého růstu. Musí být také nejméně 12 km daleko od znečištěných oblastí nebo oblastí obsahujících GMO.
Dokumentace a bio včelaření v praxi
Včelař musí pravidelně aktualizovat dokumenty, kterými se budou řídit certifikační orgány (registry a karty). Úly musí být vyrobeny z přírodních materiálů, výjimku lze udělit pro vnější podobu (plast). Pro manipulaci se včelami jsou striktně zakázány minerální oleje, karbonyl, kreosot, plechy, na stáčení medu nesmí být použita litina. Vosk na rámy musí pocházet pouze z ekologické produkce. V případě napadení úlu kleštíkem preferují včelaři ošetření thymolem a 90% lihem, v zimě kyselinou mravenčí, šťavelovou nebo na bázi směsi silic.
Je striktně zakázáno uřezávání křídel včelám. Biodynamické včelařství se řídí ještě přísnějšími podmínkami, respektuje plně planetární cykly, fáze měsíce, sklizeň produkce úlu se plánuje v tu nejlepší možnou dobu pro včely a ve velmi omezeném množství tak, aby byly ze zbytku soběstačné v přežití. Probíhá převážně na jaře, včelař sklízí přebytečný med ze zimy. Při tomto procesu je zcela zakázáno používání chemických repelentů, které jsou pro včely nebezpečné. Včelař ke zklidnění včel používá studený kouř nebo mechanické repelenty umožňující včelám zůstat během procesu sklizně v úlu.
Starost o přírodu bez vykořisťování
Zatímco komerční včelařství „jede na výnos“, bio varianta je primárně o spojení mezi lidmi a včelami. Včely jsou vnímány jako nejcennější tvorové na zemi, kteří si zaslouží absolutní péči a ochranu, aby nevymizeli. Jedná se o oboustranně prospěšné, hýčkané spojení. Včelař zasahuje do života úlu v naprosto minimálním rozsahu, prakticky se jedná pouze o kontrolu a „udržovací práce“ okolo. Jde o projevování respektu k přirozené biologii včelstva. S bio včelařstvím se pojí velký pocit vzájemné zodpovědnosti, etika, důrazy na to, že produkty úlu jsou primárně určeny pro potřeby včel a co je „navíc“, pak může posloužit člověku.
Proč hledat produkt s bio certifikacemi?
Striktní kontroly ekologického včelařství, kdy se pod lupou zkoumá absolutně všechno možné, na co si kolem úlu vzpomenete, vede k jistotě, že si kupujete kvalitu a zároveň se tak podílíte na udržitelnosti ekosystémů. Kontrolují se metody získávání surovin, kvalita vosku, konzervace medu atd. Úl je velmi bedlivě monitorován, aby se zabránilo kontaminaci parazity.
Bio certifikace zajistí třeba jistotu toho, že včely mají dostatek medu pro vlastní krmení v době zimního spánku. Rozvoj bio včelařství umožňuje co nejvíce omezit úbytek včel, které jsou zásadní pro biologickou rozmanitost a přežití ekosystémů. Jak včely medonosné, tak včely divoké spolu dokáží žít v absolutní harmonii, pro blaho přírody a člověka.
Zdroje: icea.bio, beeaware.org.au, canr.udel.edu
Autor: Pavlína Klaudová